16 / 2000
 
     Z OBSAHU: 
•	Téma čísla: 
     KLIMATICKÉ ZMENY   
•	HYDROLOGICKÝ CYKLUS, VODNÉ ZDROJE A KLIMATICKÉ ZMENY
•	ÚZEMNÁ ŠTÚDIA SR O KLIMATICKÝCH ZMENÁCH 
•	EMISIE CO2
•	EL NINO A LA NINA
•	Správy: ĎALŠIE SVEDECTVÁ O KLIMATICKÝCH ZMENÁCH
•	Téma: OD STRATOSFÉRICKÉHO OZÓNU ZÁVISÍ EXISTENCIA SUCHOZEMSKÉHO ŽIVOTA
•	Aktuálne:  NATÁČANIE FILMU V SLOVENSKOM KRASE VYVOLÁVA ZNEPOKOJENIE
•	Šetrenie prírodnými zdrojmi: 
     Kde si môžete objednať výrobky
Z RECYKLOVANÉHO PAPIERA      
     a ZBERNE DRUHOTNÝCH         
     SUROVÍN NA LIPTOVE
 
    Hlavnou príčinou zvyšovania účinku skleníkového efektu je zvyšujúci sa obsah oxidu uhličitého v atmosfére aj napriek tomu, že jeho obsah tvorí len 0,035%  atmosféry. Obsah tohto plynu, vznikajúceho pri spaľovaní uhlia a ropy, sa v atmosfére od roku 1750 zvýšil asi o 30 %. 
   Prejavom klimatických zmien sú na jednej strane suchá (aj niekoľkoročné) a extrémne horúčavy, na strane druhej výdatné dažde a povodne. Dopady na ľudskú civilizáciu pri tomto pokračujúcom trende budú katastrofálne. 
   Globálna teplota prízemnej atmosféry Zeme sa za posledných 100 rokov zvýšila o 0,3 – 0,7 °C a do roku 2100 sa podľa optimistickejších klimatických scenárov zvýši asi o 2,5 °C. Zvyšovanie teploty bude mať za následok topenie kontinentálnych ľadovcov a  zvy- šovanie hladiny oceánov (za 100 rokov to bolo o 12 cm), miznutie ostrovov, okrajových častí kontinentov (napr. Benátky), posun klimatických pásiem a tým aj chorôb typických pre jednotlivé klimatické pásma, zníženie objemov vodných zdrojov, zatopenie úrodných nížin, hlad a migrácia obrovských más obyvateľstva do ekologicky prijateľných oblastí, rúcanie sa ekosystému morí (napr. hynutie koralov), rast počtu požiarov samovznietením v  rozsiahlych lesných porastoch atď.
                       (Zdroj: Rudolf Pado, Budúcnosť 
                   z hľadiska klímy nie je optimistická)

-2-
Posolstvo indiánov Hopi 

čítané Valnému zhromaždeniu OSN posledným žijúcim poslom kmeňa Hopi 10. decembra 1992, ako sa uvádza v knihe A.Buschenreitera: Unser Ende is euer Untergang:

   V roku 1948 stretli sa všetci duchovní vodcovia Hopi (indiánsky kmeň v Arizone, asi 6000 členov) a hovorili o veľmi dôležitých veciach, vybrali si štyroch poslov, z ktorých väčšina mala 80-100 rokov, že stvoriteľ stvoril prvý svet v úplnej harmónii. Ľudia hovorili tou istou rečou, ale čoskoro sa odvrátili od duchovných princípov a zneužili duchovné sily pre sebecké účely. Neriadili sa zákonmi prírody a ich svet bol zničený potopou a rozdelením kontinentov. Prežila iba hŕstka ľudí. Prišla do druhého sveta, no zopakovala predchádzajúce chyby a svet bol zničený mrazom, ktorý voláte ľadovou dobou. Tí, čo prežili, vstúpili do tretieho sveta. Ten trval pomerne dlho, ľudia hovorili tou istou rečou, vynašli vysokú technológiu, ktorú ešte nepoznáme. Svoje duchovné sily využívali pre dobro ale postupne sa znovu odvrátili od prírodných zákonov. Aj tento svet bol zničený veľkou potopou. Do tohto štvrtého sveta, v ktorom žijeme, sa zachránila iba malá skupina. No náš svet je znovu v hroznom stave, hoci veľký duch nám dal rôzne reči a rozposlal nás do štyroch častí sveta a prikázal nám starať sa o Zem.
   Táto ceremoniálna hrkálka Hopiov, ktorú držím, reprezentuje Matku Zem. Čiara bežiaca dookola je čiara času a ukazuje, že sa blížia posledné dni prorctva. Ako sa jednotlivci, národy tohto sveta starali o túto Zem ? Ľudia znečistením otravujú vlastnú potravu, vodu a vzduch. Chamtivosť a starostlivosť o materiálne veci sú spoločnou voľbou ľudstva. Hopiovia vedeli, že ľudia vyvinú silné technológie, ktoré zneužijú. V tomto storočí sme zažili prvú a druhú svetovú vojnu, v tej druhej bola použitá tekvica s popolom, ktorá ako hovorí proroctvo, spadla z neba a spôsobila obrovskú škodu - atómová bomba. 
   Mnoho rokov sme sa obávali tretej svetovej vojny. Hopovia si myslia, že začala vojnou v Perzskom zálive, no bola zastavená a najnovšie zbrane sa nepoužili. Teraz je čas zvážiť šance našej budúcnosti. Ak národy Zeme začnú novú vojnu, Hopovia veria, že ľudstvo bude spálené atómovými zbraňami. preto sa snažili duchovní vodcovia Hopi, aby čím skôr mali príležitosť hovoriť pred OSN.
   Reči prírody nerozumieme. Zvieratá, ktoré ničíme, nevedia hovoriť. Na každom kontinente však žijú ľudia, ktorí nestratili kotnakt so Zemou: prostredníctvom nich k nám hovorí príroda. Dnes ste počuli hlasy a posolstvá domorodých národov zo štyroch strán sveta. 
   Študoval som komparatívnu religionistiku a myslím si, že aj vaše národy, náboženstvá a kultúra vedia o dôsledkoch toho, že sa nežije v súlade s prírodou a duchom. Príroda, prví ľudia a duchovia našich predkov nás varujú. Dennodenne sme svedkami narastajúcich záplav, ničivých hurikánov, búrok, klimatických zmien a zemetrasení predpovedaných v našich proroctvách. Dokonca zvieratá a vtáci nás varujú nezvyklým správaním - napríklad veľryby vyhadzujúce sa na breh. Zvieratá vedia o problémoch Zeme, ľudia nie. Keď nezoberieme včas vážne tieto varovania, veľká očista zničí aj tento svet. Záleží na nás, na všetkých deťoch matky Zeme, zbaviť sa nečistoty skôr, než bude neskoro. 
   Dúfam, že všetci účastníci tohto zhromaždenia porozumeli, že nestačí hovoriť o duchovnosti, aby sme žili v mieri a harmónii, ale sa musí naplniť nápis na budove OSN: “Keď pretavia svoje meče na pluhy, nebudú sa viac snažiť bojovať.” A urobme to spoločne teraz.      

(Zdroj: M. Kravčík,Voda pre tretie tisícročie, 2000)

-3-
HYDROLOGICKÝ CYKLUS, VODNÉ ZDROJE A KLIMATICKÉ ZMENY

“Klimatické zmeny môžu mať pre ľudstvo také katastrofálne dôsledky ako 2. svetová vojna.”                                                                                                   (John Gummer, 1996)

   Slovensko je vnútrozemský štát v strede európskeho kontinentu. Severným okrajom Slovenska prechádza hlavná európska rozvodnica, ktorá 96 % územia začleňuje k úmoriu Čierneho mora a len 4 % k úmoriu Baltského mora. Hustota riečnej siete kolíše od 0 do 2500 m/km2/ (v priemere to predstavuje 920 m/km2. Hodnoty základných hydrologických bilančných ukazovateľov z obdobia 1931 – 1980 sú nasledovné: 

-	priemerný územný úhrn atmosférických zrážok za rok – 753 mm (10 %),
-	priemerný územný odtok za rok (odtoková výška) – 261 mm (35 % zo zrážok),
-	priemerný územný sumárny výpar za rok – 492 mm (65 % zo zrážok),
-	priemerný špecifický odtok z územia Slovenska 8,26 l/s/km˛ (kolíše od 1,5 l/s/km˛ na Podunajskej nížine do 60 l/s/km˛ v oblasti Vysokých Tatier).

   Hlavne po roku 1980 pozorujeme znižovanie priemerných prietokov. Najväčší pokles bol zaznamenaný na juhu a juhovýchode (povodia Ipľa, Slanej a Bodvy), menší pokles bol zaznamenaný  v centrálnych častiach Slovenska (povodia Hrona, Nitry, časti horného Váhu, Hornádu, Bodrogu, Torysy), najmenší pokles bol zaznamenaný na severozápadnom Slovensku (povodia Kysuce, Oravy a stredného Váhu), a  tiež na severovýchode Slovenska.
   Dôsledky očakávanej zmeny klímy na vodu v prírodnom prostredí – na hydrologický cyklus a hydrologickú bilanciu sa vyjadrujú hydrologickými scenármi, ktoré názorne popisujú možné zmeny hlavne povrchových a podzemných zdrojov vody. Tieto dôsledky nemajú jednoduchú štruktúru, ale spravidla majú charakter reťazca. To znamená, že kvantitatívne zmeny vodných zdrojov, spolu so zmenami teploty vzduchu a vody, významne ovplyvnia biologické a chemické procesy v biosfére, rozvoj vegetácie, stav pôd, a tým spätne kvalitu vody a hydrologickú bilanciu. Zmeny hydrologickej bilancie sa prejavia vo vodnom hospodárstve. Ďalšie sektory, napr. poľnohospodárstvo, lesy, ochrana životného prostredia a pod. nebudú ovplyvnené zmenou klímy len primárne, ale aj sekundárne, a to prostredníctvom vody.   
 Zmeny sumárnych ročných prietokov môžu byť relatívne malé, avšak vodné hospodárstvo a jeho ekonomiku významne ovplyvnia zmeny sezónne (hlavne počas leta a jesene).
   Pre časový horizont 2030 (podľa Slovak Republic´s Country Study, máj 1997) ich možno charakterizovať nasledovne:

-	v zimných mesiacoch zvýšené prietoky na celom území, v severných regiónoch miernejšie zvýšenie (do 20 %) dlhšieho trvania (december až marec), v stredných a južných regiónoch intenzívnejší zimný odtok (zvýšenie do 40 %) avšak kratšieho trvania (január až február),
-	počas jari až leta (až do septembra), významné zníženie prietokov (na severe o 20 – 25 %, na juhu o 30 – 40 %, výnimočne až o 60 % a viac),
-	od októbra do konca roka – v závislosti od východiskového scenára – mierne zvyšovanie prietokov (o 10 – 15 %, scenár GCMs – General Circulation Models), podľa scenára NKP (Národný klimatický program) v októbri významné zníženie prietokov (o 60 – 80 %), ku koncu roka mierne až stredné zníženie (do 20 %).

-4-
   Z pohľadu zraniteľnosti podzemných vôd v kryštalinických pohoriach najviac zasiahnutý môže byť región Považského Inovca ako aj Nízkych a Vysokých Tatier. Relatívne priaznivejšie podmienky môžeme očakávať v regióne Malých Karpát, Veľkej a  Malej Fatry a v Strážovských vrchoch (obr.1).

   Obr. 1. - Priestorová ilustrácia predpokladaných využiteľných množstiev podzemných vôd v hodnotených pohoriach (Územná štúdia Slovenska, 1997)

Obr. 2: Citlivosť a zraniteľnosť územia SR v dôsledku možných klimatických zmien (Majerčáková a Minárik, 1995)
-5-
   Jeden z najdôležitejších regiónov kvartérnych sedimentov z hľadiska zásob podzemných vôd je Žitný ostrov. Jeho podzemné vody a ich dopĺňanie sú v priamom spojení s prietokmi v rieke Dunaj. Z hľadiska dôsledkov klimatických zmien na hydrologický režim môžeme o ňom hovoriť ako o regióne inertnom (nezávislom).
   Podzemné vody v ďalších aluviálnych sedimentoch súvisia s hydrologickým režimom tokov, pozdĺž ktorých sa vytvárali. V týchto regiónoch je potrebné brať do úvahy zmeny v prietokoch na jednotlivých riekach – donoroch podzemných vôd.
   V priemernom roku sa teoreticky využiteľný potenciál zdrojov povrchovej vody na Slovensku odhaduje na 12,56 miliárd m3 (398 mł/s). Toto množstvo je dostatočné na pokrytie priemerných ročných požiadaviek na vodu.
   Podľa  Country Study SR (máj 1997) teoreticky poklesne kapacita zásob vody na hodnoty 12,05, 11,05 a 9,42 miliárd m3, keď podľa scenárov stredných zmien odtoku poklesne priemerný ročný odtok o 4 %, 12 % a 25 % v časových horizontoch rokov 2010, 2030 a 2075. 

Tab. 1: Rozsah zníženia zásob vodných zdrojov  v povodiach vplyvom hospodárskej činnosti

ADAPTAČNÉ  OPATRENIA
•	Zabezpečiť systematickú ochranu  vegetačného krytu a ochranu lesa, podporovať zalesňovacie
programy, obnovu mokradí, protierózne opatrenia a pod., t.j. programy, ktorých realizácia spomaľuje odtok vody z krajiny.
•	Zabezpečiť špeciálnu legislatívnu ochranu vodných zdrojov SR so zreteľom na komplexnú
ochranu hydrologického cyklu.
•	Vypracovať koncepčné materiály  k ekologickej obnove povodí s  úlohami pre jednotlivé
rezorty (trvalo udržateľný manažment vodných zdrojov v povodí).
•	Zriadiť fondy pre ekologickú obnovu povodí a vypracovať transparentné mechanizmy
získavania a využívania prostriedkov z fondov.
•	Do obnovy povodí a monitorovania stavu a kvality vodných tokov zapojiť verejnosť.  

(Zdroj: Rudolf Pado, Hydrologický cyklus, vodné zdroje a klimatické zmeny)
-6- 
ÚZEMNÁ ŠTÚDIA SLOVENSKA O KLIMATICKÝCH ZMENÁCH (1997)

   Rámcový dohovor OSN o klimatickej zmene vstúpil do platnosti v Slovenskej republike 23. novembra 1994. Slovenská republika akceptovala všetky záväzky tohto dohovoru pre štáty Prílohy 1, z ktorých najvýznamnejším je stabilizácia emisií skleníkových plynov a vytvorenie podmienok pre ich postupné znižovanie, a navyše prijala dobrovoľný záväzok znížiť emisie CO2 zo spaľovania fosílnych palív do roku 2005 o 20% v porovnaní s rokom 1988, t.j. “Torontský cieľ”.

   Slovenská územná štúdia je prvým systematickým pokusom formulovať odpoveď na očakávanú zmenu klímy na Slovensku. Jej cieľom je podporiť proces implementácie záväzkov Rámcového dohovoru OSN o klimatickej zmene v Slovenskej republike, poskytnúť podklady pre vypracovanie oficiálnej národnej stratégie a politiky, stabilizácia znižovania emisií skleníkových plynov a navrhnúť adaptačné opatrenia na zmiernenie dôsledkov zmeny klímy. Najdôležitejšie poznatky pri riešení tohoto projektu predstavujú:

•	Inventarizáciu skleníkových plynov (CO2, CH4, N2O, CF4, atď.) v SR za obdobie 1990-1994. Slovensko patrí medzi 20 štátov s najväčšou emisiou skleníkových plynov na obyvateľa. Dominantým zdrojom CO2  je spaľovanie fosílnych palív, najmä výroba tepla a elektriny (74%) a doprava (7%). Poľnohospodárstvo sa podieľa na agregovaných emisiách asi 10%. Emisie skleníkových plynov v SR za prvých päť rokov ekonomickej transformácie poklesli o vyše 25% (CO2 oproti roku 1988 dokonca o vyše 30%), hlavne následkom ekonomickej recesie. Rok 1994 bol prvým rokom rastu HDP. V období oživovania slovenskej ekonomiky sa očakáva opätovný rast emisií skleníkových plynov. 

•	Od začiatku 20. storočia sa na území SR pozoroval rast ročnej teploty vzduchu asi o 1 °C., pokles ročných úhrnov zrážok asi o 15% na juhu a 5% na severe, významný pokles relatívnej vlhkosti vzduchu na juhozápade a úbytok snehovej pokrývky takmer na celom území. Výstupy globálnych klimatických modelov, analógové aj inkrementálne scenáre očakávajú asi do roku 2075 (zdvojnásobenie koncentrácie CO2 v atmosfére) rast priemernej ročnej teploty o 2 až 4 °C oproti priemeru 1951-1980 (vačšie oteplenie v zime ako v lete). Predpovede zmien atmosférických zrážok sa rôznia. Všeobecne sa však očakáva rast zimných a pokles letných zrážok. Zmeny ostatných klimatických prvkov budú ovplyvnené zmenami teploty a zrážok. Pravdepodobný je pokles relatívnej vlhkosti vzduchu v lete a ústup trvalej snehovej pokrývky v zime až do výšky 100 m.n.m.

•	Vyššie uvedená zmena klímy negatívne ovplyvní vodnú bilanciu Slovenska. Očakávané zmeny budú mať severojužný charakter, pričom sever Slovenska bude ovplyvnený najmenej. Veľmi pravdepodobný je ďalší pokles a zmeny režimu prietokov slovenských riek aj významný pokles výdatnosti zdrojov podzemných vôd v horách. Popri ochrane vodných zdrojov a zdrojových oblastí, ako hlavný strategický cieľ vodného hospodárstva, je možné označiť zvyšovanie záchytu vody od zimných zrážok.

-7-

•	Očakávaná globálna zmena klímy do roku 2075 s najväčšou pravdepodobnosťou vyvolá na území Slovenska posun vegetačných pásiem do 300 km na sever a do 300 m vertikálne po svahoch hôr, čo zásadne ovplyvní poľnohospodárstvo a lesné hospodárstvo nášho štátu. Rast teploty vzduchu a koncentrácie oxidu uhličitého pozitívne ovplyvňujú produkciu biomasy. Limitujúcim faktorom bude zrejme voda. Veľké problémy môžu nastať aj s inváziou nových patogénov, chorôb a škodcov. Zatiaľčo v horských a stredohorských lesoch sa očakáva rast produkcie biomasy, v podhorských lesoch sa naopak predpokladá významné zníženie produkcie. Pre lesné hospodárstvo sa odporúča prírode blízky spôsob obhospodarovania lesov, založený na druhovej a genetickej diverzite a prirodzenej obnove lesov. Najvýznamnejšou zmenou v druhovej skladbe lesov bude pravdepodobne postupná náhrada smreka bukom. Poľnohospodárstvo vyžaduje prepracovanie agroklimatickej rajonizácie a štruktúry pestovaných druhov a odrôd, zmeny šľachtiteľských zámerov, metód integrovanej ochrany plodín a reguláciu vodného režimu v pôdach, najmä závlahami.
 
Tab. 2: Schematické zhrnutie dôsledkov klimatickej zmeny na lesy Slovenska a adaptačných opatrení na ich zmiernenie

-8-
Obr. 3: Optimálne pre terajšie klimatické podmienky a skutočné relatívne zastúpenie najdôležitejších lesných drevín na Slovensku (smrek, jedľa, borovica, buk, dub a hrab)

•	V Slovenskej republike zatiaľ nebola prijatá ucelená stratégia a politika výhradne zameraná na znižovanie emisií skleníkových plynov do atmosféry. Pre splnenie súčasnej požiadavky FCCC - neprekročiť v roku 2000 úroveň emisií z roku 1990 a Torontského cieľa by mohli postačiť opatrenia:
•	vyplývyjúce zo zákona o ovzduší,
•	prijatých rezortných koncepcií,
•	platnej a pripravovanej legislatívy, najmä v energetike,
•	nových noriem,
•	postupnej liberizácie cien palív a energií.

   Modelové projekcie, na základe očakávaného vývoja makroekonomických ukazovateľov, však jednoznačne potvrdzujú, že pre stabilizáciu a neskôr pokles emisií skleníkových plynov v Slovenskej republike (podľa FCCC a pripravovaných vykonávacích protokolov) zatiaľ nie sú vytvorené predpoklady. Splnenie týchto cieľov vyžaduje realizáciu osobitnej stratégie, založenej na zvyšovaní podielu nefosílnych zdrojov energií, rýchlejšom tempe reštrukturalizácie a znižovania energetickej náročnosti priemyslu, úsporách energie, najmä pri vykurovaní budov a využívaní nových legislatívnych (zákon o hospodárení s energiou) a ekonomických nástrojov (plná liberalizácia cien palív a energií, uhlíková daň).
   Hlavnou úlohou v súčasnosti je príprava akčného plánu opatrení na znižovanie emisií skleníkových plynov, vrátane zhodnotenia ich efektov, nákladov na realizáciu a väzieb na rezortné koncepcie i štátny rozpočet. Súčasne by sa mala zvýšiť podpora výskumných programov a projektov zameraných na znižovanie neurčitosti súčasných projektov a odporúčaní. 
•	Výsledky územnej štúdie sa priebežne uplatnili v rámci Prvej a Druhej národnej správy Slovenskej republiky pre orgány Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy.
•	Informovanosť laickej ale často i odbornej verejnosti o očakávanej klimatickej zmene a možných dôsledkoch na prírodné prostredie a národné hospodárstvo je stále nízka. S cieľom prispieť k zvyšovaniu verejnej informovanosti bola v rámci Územnej štúdie Slovenska pripravená vzdelávacia videokazeta, vydané propagačné materiály, uskutočnili sa rozhlasové a televízne relácie, prednášky, besedy a bola publikovaná séria odborných a popularizačných článkov. Týmto otázkam je potrebné naďalej venovať osobitnú pozornosť.
(Zdroj: Územná štúdia Slovenska o klimatických zmenách, 1997)
-9-
EMISIE CO2

   Podiel SR na globálnych antropogénnych emisiách skleníkových plynov tvorí zhruba    0, 2%. Priemerná ročná emisia na obyvateľa (11 ton CO2 v roku 1990) je nižšia ako priemer v krajinách OECD, napriek tomu patrí Slovensko medzi 20 štátov s najvyššou emisiou na obyvateľa. Úroveň znečistenia ovzdušia dosiahla vrchol koncom 80-tych rokov. V dôsledku poklesu ekonomiky došlo v prvej polovici 90-tych rokov k významnému zníženiu emisií.
   Zdrojom emisií skleníkových plynov na Slovensku sú:
-výroba elektriny a tepla
-poľnohospodárstvo (chov dobytka, hnojenie) 
-doprava (cestná, železničná, vodná, letecká)
-priemyselné technológie (výroba cementu a vápna, metalurgia, výroba koksu, výroba kyseliny dusičnej a pod.)
-fugitívne emisie (rozvod a transport zemného plynu, ťažba uhlia)
-manipulácia s odpadmi (skládky, odpadové vody, spaľovne)

   Emisie a záchyty CO2 v Slovenskej republike tvoria rozhodujúcu časť emisií skleníkových plynov. Ich hlavným zdrojom je spaľovanie fosílnych palív. Zhruba 80 % energie v Slovenskej republike sa vyrába spaľovaním fosílnych palív. Priemyselné zdroje oxidu uhličitého na Slovensku sú: produkcia cementu, vápna, hliníka, metalurgia, magnezitový a potravinársky priemysel. V lesných ekosystémoch dochádza k záchytu CO2.
   Emisie CH4 – hlavnými zdrojmi na území SR je poľnohospodárstvo (živočíšna výroba), fugitívne emisie (transport a rozvody zemného plynu, ťažba uhlia) a manipulácia s odpadmi.
   Emisie N2O – najväčšími zdrojmi sú prebytky materiálneho dusíka v pôde (dôsledok intenzívneho hnojenia) a nepriaznivý vzdušný režim pôd (používanie ťažkých mechanizmov pri obrábaní). Ďalším zdrojom je výroba kyseliny dusičnej, spaľovanie fosílnych palív a odpadové hospodárstvo.

Tab. 2: Celkové emisie  a záchyty CO2 (zaokrúhlené) /mil. t/

-10-
SÚRODENCI ZLÉHO POČASIA - EL NINO a LA NINA

   Sucho a záplavy, hladomor a mor sú dôsledkami periodických zmien teploty Tichého oceánu, ktoré spôsobuje známy klimatický úkaz El Nino a menej známa jeho búrková sestra La Nina.

   Na konci roku 1997 mal El Nino, ktorý vznikol v tropickej oblasti Pacifiku, energiu väčšiu ako milión bômb zhodených na Hirošimu. Mal abnormálny vplyv na hlavné zložky klímy: slnečnosť, teplotu, atmosférický tlak,  vietor, vlhkosť, zrážky, oblačnosť a oceánske prúdy. Podľa odhadov zabil 2100 ľudí a spôsobil škodu za najmenej 33 mld. dolárov.
Tento proces v Peru nazývajú “Jezuliatko”. Raz za tri až sedem mesiacov sa oceán zohrial tak, že na zvyčajne suché oblasti v Peru z búrkových mrakov spadlo obrovské množstvo zrážok. 

   V roku 1998 El Nino premenil Sechurarskú púšť v Peru na jazero, ktoré je v súčasnosti druhým najväčším v štáte. Je 144 kilometrov dlhé, 32 široké a tri metre hlboké. Vyschne asi za dva roky. Voda vytvorila menšie bazény, v ktorých sa množili moskyty. V týchto oblastiach vznikla malária, ktorá sa vymykala kontrole. 
   Indonéziu zasa sužovalo sucho. Na Sumatre, v Borneu a Malajzii horeli lesy, teploty v Mongolsku vystúpili takmer na 40 °C. V Keni boli zrážky 1 meter nad normál, strednú Európu postihli ničivé povodne, ktoré v Poľsku zabili 55 a v Česku 60 ľudí. Madagaskar bičovali monzúny a cyklóny. V USA zosuvy bahna vyhnali komunity z Kalifornie do Mississipi. 
   Za El Ninom nasleduje jeho opačný úkaz La Nina. Tam, kde boli záplavy, je odrazu sucho, miernu zimu vystrieda abnormálne krutá. La Nina spôsobuje vážnejšie škody, pretože je ťažké ju predpovedať. Za posledných 15 rokov sa vyskytla 3-krát (1982-1983, 1986-1987 a v júni 1998).

(Zdroj: Pravda,22.4.1999)

-11-
ĎALŠIE SVEDECTVÁ O KLIMATICKÝCH ZMENÁCH

   Na globálne otepľovanie sú medzi verejnosťou ale aj medzi predstaviteľmi vedeckej obce odlišné názory.  Aj napriek mnohým dôkazom ho niektorí stále popierajú alebo mu nepripisujú veľký význam. Faktom však je, že v septembri tohto roku sa Severný pól prvý krát po 50 miliónoch rokov roztopil. Na mieste, kde boli pred šiestimi rokmi 2 - 3 m hrubé kryhy zostávajú len šíre vodné plochy. Podľa údajov NASA sa arktická  ľadová pokrývka oproti 50. a 60. rokom stenčila v 90. rokoch až o 45%. Prekvapení sú aj ornitológovia, a to výskytom vtáctva na  studených miestach, ktorým sa až doposiaľ vyhýbali. Ďalšie fakty sú, že počet mrazivých dní vo svete klesá. Zároveň sa zmenšujú aj rozdiely medzi letným a zimným ročným obdobím. V 20. storočí vzrástla priemerná celosvetová teplota o 0,6 stupňa. 
   Súčasné údaje o podnebí potvrdzujú aj mnohé klimatické modely, ktoré rátajú s rastúcim vplyvom skleníkového efektu. Podľa nich dôjde k nárastu zrážok až o 5% v miernom pásme a takmer 10% úbytku dažďov v rovníkových krajinách. Roztápaním ľadovcov sa zvýši hladina morí a pobrežné územia budú zaplavené. Vedci sa domnievajú, že v oblasti Pacifiku pribudnú tropické búrky a, naopak, v oblasti Austrálie sa ich počet vplyvom javu El Nino zníži. V Európe vzrastie množstvo silných búrok, keďže skleníkový efekt zohrieva zemský povrch a zosilňuje pohyby vzdušných más. Štúdie dokazujú, že výrazný bude aj vplyv na faunu a flóru. Mnohé organizmy totiž menia svoje reprodukčné správanie alebo sa sťahujú na nové územia. Bola dokázaná aj súvislosť globálneho otepľovania a ozónovej diery, ktorá tohto roku dosiahla svoje historické maximum. Prvýkrát sa okrem Antarktídy rozšírila aj nad obývané oblasti v Južnej Amerike a priamo ohrozila ľudské životy. 
(vv)

ZMRZNUTÁ JURTA  

   Občianske združenie Nomád a Spoločnosť Priateľov Mongolska sa snaží sprostredkovať humanitárnu pomoc Mongolsku, ktoré sa už niekoľko mesiacov stretáva s hrozbou hladomoru. Spolu so záplavami v Mozambiku tvorí "dzúd 2000" v Mongolsku "top udalosť" v oblasti prírodnych katastrof za posledný rok.
   Dzúd je mongolský termín pre zimnú snehovú kalamitu a tiež pre dobytčí hladomor, ktorý prichádza vzápätí. Mongoli rozonávajú niekoľko druhov dzúdov. "Biely dzúd" označuje súvislú vrstvu snehu tak hlbokého, že dobytok nie je schopný prehrabať sa ním k pastve. "Železný dzúd" znamená pre dobytok to isté, príčinou je tentoraz tvrdá krusta snehu zmrznutého na kosť. "Čierny dzúd" značí nedostatok zrážok, hlad, zimu bez prístupu k zamrznutým vodným zdrojom. Mongoli poznajú i kombinované dzúdy, železno - čierny či čierno - biely. Dzúd 1999/2000 je ale "multiplied", dzúd globálneho veku, dzúd so všetkým, čo k nemu patrí. 
   Do Ulaanbaataru doviezli 1000 dolárov, ktoré se podarilo nazbierať prostredníctvom humanitárnej kampane.
   V najviac postihnutej oblasti žije v núdzi 1500 rodín, nemajú celkom nič. Za peniaze bol nakúpený zdravý dobytok, predovšetkým ovce a kozy.  
   Jednou z ďalších akcií, ktorou chcú upozorniť českých obyvateľov na hrozbu hladomoru, je Zmrznutá jurta. Jurta tradičné mongolské obydlie, vyrástla na nádvorí Náprstkova muzea v Prahe. Vnútri Jurty je možné vidieť výstavu, ktorá od 13. októbra putuje po Českej republike.
                                                               (Zdroj: ChangeNet)

-12-
ZÁPLAVY V ALPÁCH: VINA ČLOVEKA A OTEPĽOVANIA 

   Záplavy v Taliansku a Švajčiarsku spôsobené výdatnými dažďami  si vyžiadali 24 obetí, 45 000 evakuovaných a materiálne škody v hodnote asi 2,8 miliardy amerických dolárov.  Odborníci tvrdia: “Vinu nesie iba človek.” Keď sa totiž v minulosti vyliala rieka z koryta, mala priestor a mohla vsiaknuť do zeme. Dnes sú však lesy, lúky a mokrade nahradené ľudskými sídlami, a keďže stoja rieke v ceste, jednoducho ich zaplaví. Zákon v Taliansku síce zakazuje stavať budovy bližšie ako 150 m od rieky, ale nie je dodržiavaný a niektoré domy dnes stoja priamo na brehu. Okrem záplav boli dôsledkom výdatných zrážok aj zosuvy pôdy. V jednej z dedín juhozápadného Švajčiarska došlo k zosuvu po tom, čo sa po prudkom daždi pretrhla priehrada vybudovaná v roku 1993 ako ochrana pred hroziacimi záplavami ( ! ).
   Odborníci varujú, že záplavy budú na celom svete len pribúdať a stanú sa bežným javom. Podľa environmentalistov sú jedným z prvých dôsledkov globálnych klimatických zmien. 
(Zdroj: SME, 20.10.2000)

-13-
AMERIKA  STÁLE  V PLAMENOCH

   Takmer 72 000 lesných požiarov zničilo tohto roku v USA porast na ploche zhruba 9 400 štvorcových míl, čo je viac ako rozloha menších amerických štátov. Najpostihnutejšou oblasťou je jednoznačne Montana.  Dôvodom tejto katastrofálnej situácie je rekordné sucho, najhorše za posledných 50 rokov.                                                                                 (Zdroj: Pravda, 30.8.2000)

POŽIARE V JUŽNEJ EURÓPE

   V Španielsku bolo pre požiar evakuovaných 12-tisíc ľudí z rekreačnej obalsti At Emporda v dôsledku lesného požiaru, ktorý vznikol pravdepodobne spaľovaním odpadu. 
   Slnečné počasie s vysokými teplotami a búrky prispeli k rozširovaniu požiarov v ďalších európskych krajinách. V Grécku 24. augusta vypuklo 126 požiarov a zahynulo sedem ľudí. Postihnutá je celá krajina od albánskych hraníc až po provinciu Arkádia na juhu Grécka.  
   Na francúzskom ostrove Korzika už ľahlo popolom 1000 ha ihličnatého lesa v prírodnej rezervácii Restonica.
   Jeden ľudský život si vyžiadal aj požiar v blízkosti chorvátskeho mesta Split, okrem neho ešte na pobreží vyčíňalo 30 požiarov.
   V Taliansku len 24. augusta zhorelo 1000 ha lesa a trávnatých porastov, čo spolu so zhorenou plochou 70-tis. ha predstavuje podľa tamojších úradov miestny rekord.  

   Okrem Európy a USA požiare postihli i juhovýchodnú Brazíliu, kde bolo zničených 15-tisíc  ha savany národného parku, ktorý sa rozprestiera na 75-tisíc metrov štvorvových. Ohrozených je viacero druhov zvierat, ako jaguáre a divé mačky. Jedna tretina zvierat Brazílie žije práve v savane. 
                                                                                                                         (Zdroj: SME, 8.8.2000)
-14-
OD STRATOSFÉRICKÉHO OZÓNU ZÁVISÍ EXISTENICA 
SUCHOZEMSKÉHO ŽIVOTA

   Problematika okolo redukcie stratosférického ozónu a nasledujúceho rastu škodlivého ultrafialového žiarenia – najmä jeho negatívnom vplyve na ľudské zdravie – sa stala najmä v uplynulom desaťročí jednou z hlavných tém viacerých medzinárodných rokovaní. 
   Ozón, trojatómová molekula kyslíka (O3), je najdôležitejšia prirodzená stopová prímes v zemskej atmosfére. Význam ozónu pre život a klímu na našej planéte súvisí s jeho absorbčnými vlastnosťami v ultrafialovej i v infračervenej oblasti spektra slnečného žiarenia aj zemského vyžarovania. Ozón absorbuje väčšinu ultrafialového žiarenia vlnových dĺžok 210 – 290 nm, čím vlastne umožňuje existenciu suchozemského života. Pritom množstvo ozónu v atmosfére nie je veľké. Ak by sa všetky molekuly O3 z atmosféry preniesli k zemskému povrchu, vrstva čistého ozónu, obopínajúca našu planétu, by bola hrubá asi tri mm, čo zodpovedá 300 DU (Dobsonových jednotiek). Mesačné priemery celkového množstva ozónu v atmosfére nad naším územím kolíšu v rozpätí od 290 DU (október) do 390 DU (apríl). Nie každý si uvedomuje, že od týchto troch až štyroch mm ozónu závisí náš život. 
OZÓNOVÉ DIERY
   Vertikálne rozloženie ozónu v atmosfére nie je homogénne. Najväčšie množstvo sa nachádza vo výške medzi 20 –25 km, v tzv. stratosférickej ozónovej vrstve (ozonosfére). Ešte pred 30 rokmi sa verilo, že celkové množstvo ozónu je v globálnom priemere stále, čiže procesy jeho produkcie a rozkladu sú v ustálenej rovnováhe. Posledné desaťročia však priniesli dostatok dôkazov o antropogénnom porušovaní tejto rovnováhy: stratosférický ozón ubúda a naopak, troposférický ozón rastie. Úbytok stratosférického ozónu (v stratosfére je vyše 90% celkového ozónu) spôsobujú rastúce emisie halogénovaných uhľovodíkov (freóny, halóny) a N2O ako dôsledok rastúcej spotreby priemyselných hnojív. Napr. jeden atóm chlóru môže rozložiť 100 000 molekúl ozónu. Najväčšie zmeny sa pozorovali v oblasti najväčšieho poklesu celkového ozónu, v tzv. ozónových dierach, ktoré sa vyskytujú nad Antarktídou v jarných mesiacoch. Pre výskyt ozónových dier nad Antarktídou sú dôležité dve skutočnosti, a to polárna noc (zastavenie fotochemických procesov) a polárna stratosférická oblačnosť – tzv. perleťové oblaky. Na ich tvorbu sú potrebné teploty vzduchu okolo –80 °C, ktoré sa v stratosfére v miernych zemepisných šírkach nevyskytujú. Stratosférická cirkulácia vzduchu v oblasti južného pólu je v podstate izolovaný systém (polárny vortex), stabilný počas celej polárnej noci. Horizontálne rozmery ozónových dier nad Antarktídou narástli od roku 1979 až na 22 až 24 miliónov km2 a v miestach najväčších poklesov celkový ozón dosiahol hodnoty len okolo 100 DU. V priebehu jari na ozón chudobné vzduchové hmoty v stratosfére driftujú na sever. Sú príčinou vysokých intenzít ultrafialového slnečného žiarenia, ktoré sa epizodicky pozorujú napr. v Austrálii a v Južnej Amerike. Ozónové diery nad severným pólom, vzhľadom na vyššie teploty a občasný rozpad polárneho vortexu v priebehu zimy, sa zatiaľ v rozsahu porovnateľnom s Antarktídou nevyskytli. Dosiaľ najväčšie krátkodobé poklesy celkového ozónu nad európskym kontinentom boli v intervale 200 – 240 DU. Je potrebné tiež pripomenúť, že ozón v stratosfére mierneho pásma nie je rozložený homogénne. Pre celkový ozón sú typické krátkodobé zmeny, ovplyvnené napr. zmenami prúdenia a teploty vzduchu v stratosfére. Úbytok stratosférického ozónu nad naším územím od roku 1979 predstavuje asi 6 %, čo teoreticky zodpovedá nárastu UV-B slnečnej radiácie asi o 9 %. Najvyššie hodnoty sa vyskytujú na horách za jasných dní s veľkou dohľadnosťou v jarnom období (prispieva tiež odraz od snehovej pokrývky).

-15-

TROPOSFÉRICKÝ OZÓN
Na rozdiel od stratosférického ozónu, pri ktorom pozorujeme úbytok, množstvo troposférického ozónu (necelých 10 % celkového ozónu) na severnej pologuli rastie. Koncentrácie prízemného ozónu, ktorý dýchame, sa v celom miernom pásme viac ako zdvojnásobili oproti hodnotám z konca devätnásteho storočia. Príčinou tohto vývoja je rast emisií (NO, NO2, CO2 a prchavých organických látok) z energetiky, priemyslu a dopravy. Pre prízemný ozón je typický epizodický výskyt. Troposférický ozón je hlavným stresovým faktorom lesných ekosystémov.

OZÓN A ĽUDSKÉ ZDRAVIE
    Zvýšené koncentrácie prízemného ozónu budú pretrvávať aj v najbližších desaťročiach. Prízemný ozón poškodzuje sliznice, zhoršuje dýchanie a vedie k zníženiu fyzického i duševného výkonu. Trendy koncentrácií budú závisieť od veľkosti poklesov emisií prekurzorov, najmä oxidov dusíka. Globálne otepľovanie bude spomaľovať pokles úrovne koncentrácií prízemného ozónu. Z hľadiska ochrany ľudského zdravia sú imisné limity pre prízemný ozón zosúladené s EÚ. V rámci Dohovoru EHK OSN o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia v Európe boli prijaté opatrenia na redukciu emisií prekurzorov troposférického ozónu, ktoré sa postupne realizujú aj u nás. Ich výsledkom bolo zastavenie rastu koncentrácií prízemného ozónu v Európe, ktoré sa  pozoruje v súčasnom období.
   Verejnosť často nerozlišuje riziká spojené so zmenami troposférického a stratosférického ozónu. Zoslabovanie stratosférickej ozónovej vrstvy zvyšuje napr. pravdepodobnosť vzniku kožnej rakoviny alebo očných zákalov. Stav ozonosféry, podľa meraní špecializovaného pracoviska Slovenského hydrometeorologického ústavu v Gánovciach, je súčasťou bežného spravodajstva o počasí.
                                                                                                                        Dušan Závodský

REKORDNÁ OZÓNOVÁ DIERA

   Ozónová vrstva nad Antarktídou je stále deravejšia a meteorológovia predpokladajú, že jej veľkosť dosiahne tohto roku rekordné rozmery. Svetová meteorologická organizácia tak potvrdzuje znepokojujúce informácie NASA, ktorá na rýchlo sa stenčujúcu perinu časti atmosféry upozornila už o niečo skôr. Vedci dúfajú, že hrozivé správy vyvolajú tlak na vlády, aby dôslednejšie pristupovali k znižovaniu emisií plynov (najmä zlúčenín chlóru), ktoré prispievajú k tomuto javu. Ozónová vrstva chráni Zem pred škodlivými účinkami ultrafialového žiarenia, dopadajúceho zo Slnka. Už v roku 1987 sa v Montreale vyhlásil razantný boj proti freónom a ďalším plynom poškodzujúcim ozónovú vrstvu, ale úbytok ozónu sa nepodarilo zastaviť. Rapídne zmeny v ozónovej vrstve potvrdzuje každá z pozemných staníc v Antarktíde a ich prístroje zaznamenávajú rekordne nízke hodnoty. Diera by sa mala rozprestierať až na ploche 28,3 milióna km2, čo je o 1,1 km2  viac ako pred dvomi rokmi, kedy vedci namerali jej historické maximum. Aj v prípade dramatického obmedzenia pôsobenia plynov poškodzujúcich ozónovú vrstvu, bude jej obnova trvať najmenej 50 rokov. 

(Zdroj: PRAVDA 28. 9. 2000) 

Krátke správy                                                 -16-
          SUMMIT O KLÍME V HAAGU
•	Pôda a lesy
   USA a Kanada, podporované Japonskom, požadujú od EU definitívne riešenie otázky článku 3.4. Kjótskeho protokolu, ktorý sa zaoberá “dodatočnými aktivitami". Chcú namiesto znižovania emisí napríklad sadiť alebo obhospodarovať lesy. 
   Oficiálne pozície EÚ: “Dodatočné aktivity" majú byť povolené len vtedy, keď budú vyriešené otázky ich veľkosti (koľko oxidu uhličitého pohltí napríklad vysadený les, resp. o koľko môžu byť znížené záväzky znížiť emisie), istoty (nakoľko je pohltenie oxidu uhličitého možné merať, napríklad v prípade lesov sú odhady veľmi nepresné) a riziká (či bude skutočne zaistené, že sa koncentrácia oxidu uhličitého zníži a opäť se nezvýši - napríklad novovysadený les môže zhorieť). 
•	Spojené štáty a jadrové reaktory
   Prekvapenie vyvolalo oznámenie, že Američania nebudú presadzovať zaradenie jadrových elektrární medzi opatrenia, ktoré budú financovať v treťom svete a vyhnú sa tak znižovániu emisií doma. 
   USA pritom ako významný výrobca jadrových reaktorov patrili doposiaľ medzi štáty, ktoré zaradenie atómových elektrární aktívne presadzovali. Proti sú predovšetkým krajiny najviac ohrozené klimatickými zmenami, združené v Asociácii malých ostrovných štátov (AOSIS). Znižovanie emisií dotáciami na budovanie reaktorov je totiž extrémne nákladné a vo svojom dôsledku by preto znižovalo účinnosť Kjótskeho protokolu. 
•	Štáty OPEC
   Zatiaľčo sa ostatné členské štáty snažia dosiahnuť dohodu, štáty OPEC, vedené Saudskou Arábiou, zahájili taktiku otvorených obštrukcií.   
•	Mechanizmy čistého rozvoja
   Mechanizmy čistého rozvoja (CDM) sú opatrenia, ktoré môžu jednotlivé štáty financovať v treťom svete a vyhúť sa tak znižovániu emisií doma. 
   Je však potrebné vyriešiť, ako sa zaistí, že takéto opatrenia skutočne povedú k zníženiu koncentrácie oxidu uhličitého v atmosfére; ako bude jeho množstvo merané a overované, či aké budú záruky, že v stromoch skutočne zostane i potom, čo príslušný štát ohlási splnenie záväzkov, respektíve predá zníženie emisií niektorej priemyselnej zemi. 
   Zároveň je nutné zaoberať sa ohrozením takýchto projektov pre biologickú diverzitu a miestnych obyvateľov. Očakáva sa totiž, že by mohli viesť k masovému rúbaniu tropických lesov a k ich nahrádzaniu umelými monokultúrami rýchlorastúcich drevín, ktoré predstavujú značný ekologický a sociálny problém rozvojových krajín.    
                             (Tlačová správa, 17.11.2000) 
 
MORE  HLTAČOM  CO2  ?

   V USA pracujú na novej metóde na likvidáciu skleníkového efektu na Zemi. Idea je veľmi jednoduchá: prebytočný dioxid uhlíka pohltí more. Dosiahnuť sa to má posýpaním morskej hladiny práškovým železom. Železný prášok ako hnojivo podporí tvorbu rastlinného planktónu, ktorý pri fotosyntéze spotrebuje CO2, a keď po odumretí klesne planktón na dno, stiahne so sebou aj skleníkový plyn. Ten tam potom môže ležať aj tisícročia – a globálne otepľovanie sa nekoná. 
   Americký chemický inzinier Michael Markels si pri Marshallových ostrovoch už aj prenajal 2,7 milióna km2 oceánu. Táto obrovská plocha by vraj mala stačiť na pohltenie celosvetovej imisie dioxidu uhlíka pri nákladoch 2 doláre za tonu. Markels by chcel za prvé dva roky takto potopiť 500–tisíc ton skleníkového plynu. Výskumníci mora však varujú  - nevieme, ako na práškovanie železom bude reagovať oceánsky ekosystém ... 
                                    (Zdroj: Quark, 9/2000)

NATÁČANIE FILMU V SLOVENSKOM KRASE VYVOLÁVA ZNEPOKOJENIE

   Slovenský  kras je  biosférickou rezerváciou  a jej  krasové javy sú súčasťou Svetového prírodného a kultúrneho dedičstva UNESCO. Slovenský  kras sa má  stať v krátkom  čase národným parkom. Napriek tomu, v poslednom období sa množia aktivity, ktoré narušujú  najmä okolie Zádielskej  doliny (horolezecký traverz naprieč  ústím kaňonu, ťažba dreva  a veľké množstvo nových zvážnic v doline spôsobujúce silnú eróziu pôdy, atď.).

   V Zádielskej doline sú viditeľné prípravy,   týkajúce   sa  natáčania  filmu z prostredia   vojny  v   Kosove “Za  nepriateľskými líniami”, ktorý natáča spoločnosť Universal z USA. Na tomto území došlo k neprípustnému poškodeniu prírody, ako aj k porušeniu zákona.

   Z príprav: Na okraji planiny helikoptéra usadila asi 10 m vysokú laminátovú  sochu, ktorá  bola nasadená na  ukotvenú oceľovú  konštrukciu. Pri  tejto operácii nebol nikto  zo  Správy  CHKO   prítomný.  V  blízkosti  sochy  je vytvorená z  plastovej fólie maketa  jazera, naplnená umelým ľadom. V tomto priestore sa majú odohrávať bojové scény s opužitím tankov (!), čo potvrdila i pani Karasová zo Správy CHKO Slovenský kras. Širšie okolie  je viditeľne poznačené jazdou  ťažkých áut,  vo  výmoľoch  po  pneumatikách  sa začínajú vytvárať erózne rýhy.

V  Ministerskej  výnimke, vydanej  MŽP  SR  pre  tento  účel  sa však hovorí iba o preletoch  helikoptérou.  Zároveň  sa  tam  uvádza, že pri každej operácii bude prítomný pracovník Správy CHKO.

   Nainštalovaná  socha sa nachádza už priamo  v  území  národnej  prírodnej  rezervácie  Zádielska tiesňava a plastové jazierko  v ochrannom pásme! Erózne rýhy spôsobené  kolesami áut  sa nachádzajú  taktiež v ochrannom pásme  NPR.  Tieto kulisy mohli vážne poškodiť vzácne krasové rastlinné  spoločenstvá, na ktoré sa vzťahuje druhová ochrana Zákona  287/1994 Z.z. 

Pri nakrúcaní zároveň  môže  dôjsť  k  zásahom  v  rámci  ochranného pásma národnej prírodnej rezervácie  Zádielska tiesňava. Na žiadnu z týchto skutočností sa však výnimka Ministerstva životného prostredia SR nevzťahuje, Správa CHKO teda porušila zákon.

Dr.Ing. Štefan Szabó

-18-
KDE SI MôŽETE OBJEDNAŤ VÝROBKY Z RECYKLOVANÉHO PAPIERA

   Tieto produkty sú výrazne lacnejšie ako “bežné” papierové výrobky.  Sú použiteľné na všetky aplikácie okrem požiadavky  “najvyššej kvality” napr. na kopírovanie, plnofarebnú tlač. 

1. Zošity z recyklovaného papiera od firmy Notes Slavošovce:

   Zošit A5 - 40 a 60 listový; A4 - 20, 40 a 60 listový (linkovaný, čistý, štvorčekovaný). 

Kontakt: Ing. Levrincová Eva, vedúca obchodného úseku Notes Slavošovce, 
tel.: 0942/ 79 99 735, 0905-755502, fax: 0942/ 79 99 253

   Vysoko kvalitný, ale trochu drahší je zahraničný recyklovaný papier od firmy Europapier (kancelársky, kopírovací papier).

Kontakt: Europapier Slovakia,
- Sliačska 1, 838 02 Bratislava 38, tel.: 07/ 444 590 46, 56   
- Ťahanovské riadky 89, 040 01 Košice
- Zvolenská cesta 113, 974 00 Banská Bystrica

2. Kopírovací recyklovaný papier:

   Značkový recyklovaný kopírovací papier firmy Xerox, garancia priechodnosti kopírkou, laserovou tlačiarňou, rýchlotlačiarňou; ponuka formátov A4, A3, 80 g; cena balíka: 500 kusov A4 104 Sk + DPH (v júli 2000 ).
   Recyklovaný A4  80 g si môžete objednať/kúpiť aj v nasledovných farbách: ružová, modrá, žltá, zelená, slnečná žltá, oranžová, červená koral, tmavozelená, modrá aqua.
   Papier si môžete kúpiť i priamo v predajniach firmy ŠEVT (Bratislava, Košice).

Kontakt: Miroslav Zvala, ŠEVT, tel.: 07/ 534 161 816, kl. 116; 
alebo: Ing. Lenka Gondová, námestníčka pre IS a stratégiu ŠEVT a.s., tel.: 07/ 534 162 10

3. Hygienické výrobky z recyklovaného papiera:

   Harmanecké papierne a.s. vyrábajú: toaletný papier, hygienické vreckovky, obrúsky.

Kontakt: 088/ 43 222 46 - 8; viac informácií na www. hapa. sk

   Spol. TENTO Žilina a.s. vyrába: toaletný papier, hygienické vreckovky, obrúsky, kuchynské a kozmetické utierky.

Kontakt: Spol. TENTO a.s., Celulózka 3494, 010 01 Žilina , tel.: 089/ 512 14 95, 512 12 16

Tieto výrobky si môžete kúpiť vo väčšine obchodov ponúkajúcich hygienické potreby v SR.       (vv)
-19-
CENNÍK DRUHOTNÝCH SUROVÍN

Tab.: Cenník nákupných cien druhotných surovín platný od 11.10.2000 pre závod Liptovský Mikuláš v Sk/kg. 

   Pozn.: Pri dodaní surovín obsahujúcich nepovolené prímesy a pre suroviny znečistené, bude uplatnená zodpovedajúca zrážka na hmotnosti a cena bude stanovená dohodou, resp. tieto nebudú vykúpené.       
Ing. Peter Bus, generálny riaditeľ Zberní surovín a.s.

Kontakt: Zberne surovín a.s., Kragujevská 3, 010 73 Žilina 

Časopis EKOKOMPAS
1. ročník, 16. číslo,  Adresa redakcie: Lenka Milonová, EKOKOMPAS, 031 04 Okoličné 552, tel: 0849/ 551 44 04 (Lenka), 553 10 27 (Rudo), 55 200 90 (Veronika), E–mail: wolf@mail.viapvt.sk, elektronická podoba časopisu na stránke: http://www.tutok.sk/kompas. 
Šéfredaktor: Lenka Milonová, redaktori: Veronika Vyšná, Ľubica Šafranová. Koordinátor a odborný garant: Pado Rudolf – Občianske združenie TATRY. Číslo neprešlo jazykovou úpravou.  Príspevky do časopisu sú vítané.

Časopis vyšiel vďaka finančnej podpore Fondu pre alternatívne energie.